### ESCENA 5

Pausa.

LIA Resultat:

Quatre vots a favor i un vot en contra.

SIS Hòstia de Déu…

Pausa.

LIA No tota la població de mostra creu que s’hagi d’expulsar la persona que no volia iniciar la sessió. La número QUATRE no és expulsada. No tota la població de mostra vol iniciar la sessió. No es pot iniciar la sessió.

Senyal acústic final. TANCAMENT.

SIS Em sembla increïble. És una cagada immensa la que acaba de fer. Ens engegaran a tots a la merda!

DOS Si només es poden aprovar les decisions per unanimitat, serà millor que parlem abans de votar-les, en comptes d’intentar imposar-les.

SIS Jo no he intentat imposar res.

QUATRE Ha condicionat tota la votació dient primer quin era el sentit del seu vot.

UN Serà millor que la pròxima vegada ho votem en secret.

TRES Si és que hi ha una pròxima vegada.

QUATRE Sí que n’hi haurà.

CINC Com ho sap? És el que ha dit vostè. Encara no hem desxifrat quin és el reglament intern amb el que funciona la LIA com per tenir-ho tan clar.

QUATRE Potser no sabem com funciona però posaria la mà al foc que ja ha començat fa estona la seva feina.

SIS Si encara no hem aconseguit ni iniciar la sessió. Estem perdent el temps absurdament!

QUATRE L’algoritme no està perdent el temps. Ja ens està interrogant!

SIS Sí, i què més?

QUATRE Encara que no ho estigui fent com nosaltres esperàvem, ho està fent.

TRES Què vol dir que ho està fent?

CINC De quina manera creu que ens està interrogant?

QUATRE Amb les preguntes que ens fa, encara que sembli que ens pregunta una altra cosa. Ens ha formulat dues qüestions i per cada una d’elles ja n’ha extret informació de les nostres reaccions.

(Assenyalant-se a ella mateixa.)

Què en fem de la persona que està en contra del que vol la majoria?

(Pausa breu.)

O dit d’una altra manera. Què en fem de les persones que no accepten el que la majoria considera més beneficiós pel conjunt de la població?

DOS No ho havia pensat en aquests termes.

QUATRE Ja està treballant per descobrir què pensem.

DOS Doncs me n’alegro d’haver votat el que he votat.

TRES Què és el que veuen tant clar?

SIS A mi no em miris, que jo no pesco res del que diuen.

UN Està molt bé la reflexió. Podem pensar que les preguntes són metafòriques, sí… però… no tenen relació amb la recent gestió de la pandèmia.

QUATRE I si provem de formular-les diferent?

(Pausa breu.)

Què en fem de les persones que no es volen vacunar?

DOS Les expulsem o no les expulsem? Bona manera de saber què pensem. Una mica maquiavèl·lic, això sí.

UN Va. Han d’estar equivocades. Això que diuen no pot ser.

QUATRE Va ser una de les mesures polítiques més controvertides. No només al nostre país, a gairebé tota Europa. El passaport covid o el certificat de vacunació.

TRES O el green pass. Per viatjar a segons quins països encara fa falta.

SIS Jo ja el dec tenir caducat.

UN Però llavors voldria dir que la intel·ligència artificial té un biaix… pel qual considera que el passaport covid era alguna cosa semblant a una expulsió. Una mena de càstig.

CINC I no ho era?

UN És clar que no. Era una mesura de protecció. Com a molt s’impedia que els no vacunats entressin a espais amb alt risc de contagi.

CINC No es reclamava ni per utilitzar el transport públic ni per accedir als llocs de treball, que eren també espais amb alt risc de contagi.

(Pausa breu.)

Es castigava als no vacunats a no sopar fora, a no escoltar música en directe o a no anar a ballar.

DOS A mi em va semblar bé que s’implantés per evitar que professionals de l’assistència contagiessin persones vulnerables, però també reconec que aleshores em va generar molts dubtes.

CINC Ni les pròpies farmacèutiques podien assegurar que aquestes persones vacunades deixessin de ser contagioses.

TRES En aquells moments es calculava que el contagi es reduïa en un cinquanta per cent.

CINC Després es va demostrar que no. I amb l’òmicron, ja ni en parlem. Si no ho sabien del cert, per què ho afirmaven? Si no en tenien proves, per què ho imposaven?

UN Per sensibilitzar a la població del riscos i per incentivar la vacunació.

CINC I no hi havia una altra manera d’explicar aquells riscos i d’incentivar la població sense recórrer a un càstig infantil?

(Pausa breu.)

TRES No podem negar que es va produir un augment de vacunacions just després d’aprovar-se.

CINC Eren persones que igualment s’haurien vacunat tard o d’hora. Que ho havien deixat pendent.

(Pausa breu.)

Però què va passar amb aquelles altres que dubtaven de la fiabilitat de les vacunes?

UN Els antivacunes.

CINC No n’hi ha d’antivacunes.

UN (Rient.)

Ah, no?

CINC Jo no en conec cap. Però conec molta gent que posa en dubte les imposicions arbitràries. I amb l’aprovació del passaport, aquesta gent va veure reforçada la idea de que hi havia alguna cosa que feia pudor de podrit.

UN Aquí només fan pudor de podrit algunes teories paranoides.

CINC Paranoides? Per què les persones vacunades tenien por de les no vacunades si ja estaven protegides? Per què se n’havien de salvaguardar quan es trobaven en espais públics si ja estaven immunitzades? No era això una autèntica paranoia?

UN Potser no tenien por de contagiar-se. Era un altre motiu.

CINC Doncs quin era aquest motiu? Per què s’obligava a tothom a vacunar-se?

DOS La vacunació no ha estat mai obligatòria. En aquest país no s’ha obligat mai ningú a vacunar-se.

CINC Només dic que una mesura com el passaport ho donava a entendre i va fer que molta gent desconfiés encara més del sistema.

TRES Molt bé. Suposem que la mesura els feia desconfiar més. Per què hi desconfiaven abans del passaport? Per què encara no havien acceptat la vacuna com la millor de les solucions?

CINC Perquè estaven en contra de que es fessin experiments amb els seus cossos.

UN Experiments?

CINC No hi havia garanties. No se sabien els possibles efectes secundaris que podien aparèixer en el futur. No se’ns havia explicat bé el funcionament d’unes injeccions que provocaven canvis genètics.

UN Que no se’ns havia explicat bé? Que provocaven canvis genètics?

(Pausa breu.)

S’ha explicat el seu funcionament millor que mai s’ha explicat el de cap altra vacuna. Amb gràfics. Amb vídeos. Amb dibuixos animats i personatges somrients.

(Pausa breu.)

Qui no ho ha entés no és perquè no diposi de formació científica, és perquè no li ha donat la santíssima gana de voler-ho entendre.

CINC Es van fer massa de pressa.

UN Massa de pressa? D’on ho vas treure, això? D’un vídeo de Whatsapp on un paio alemany que fingia ser doctor afirmava ser l’únic valent capaç de dir la veritat?

(Pausa breu.)

Mentre els governs es robaven entre ells les mascaretes i les proves d’antígens a les portes dels aeroports o alguns s’enriquien a còpia de comissions demencials pagades amb diner públic… mentre els ciutadans sospitaven d’una o altra nacionalitat, primer dels xinesos, després dels italians i després de tots els que venien d’Espanya… mentre tot això passava… saps què feien els científics, els metges i els investigadors? Saps què feien?

(Pausa breu.)

Es compartien els coneixements, els «papers» i les experiències.

(Pausa breu.)

La ciència va reaccionar ràpid. Collons, clar que va reaccionar ràpid. Hi vam fotre més hores que ningú. Molts dies sense dormir. De llegir documents interminables a les tantes de la nit. Hi havia una emergència!

(Pausa breu.)

La comunitat científica va fer tot allò que no va ser capaç de fer la classe política: cooperar, col·laborar… ser transparent!

(Pausa breu.)

Es va treballar internacionalment, entre diferents empreses, entre diferents països i entre diferents cultures com no s’havia vist mai abans en la història de la humanitat!

CINC Per aconseguir que la farmacèutica per la qual estaven empleats es quedés amb la part més grossa del pastís.

UN I perquè tu no acabessis estirada en un llit d’hospital en coma i amb respiració assistida!

QUATRE Va, serà millor que segui…

UN s’adona del seu estat i se’n va cap un racó de l’habitació. Les llàgrimes gairebé li venen als ulls.

CINC Van implantar el passaport quan feia un any i mig que havia començat la pandèmia, pronosticant que els hospitals tornarien a colapsar, que no podrien atendre tota la gent malalta i que les persones que no ens vacunàvem n’érem les culpables.

(Pausa breu.)

Per ells era més còmode responsabilitzar a quatre que no es vacunaven, abans d’admetre que no havien volgut reforçar el sistema sanitari després de divuit mesos.

(Pausa.)

Necessitàvem comprar més vacunes o necessitàvem tenir una sanitat més sòlida?

(Pausa breu.)

On són ara tots aquells que la van anar desmantellant progressivament, a base de retallades i privatitzacions, abans que arribés aquesta emergència?

(Pausa breu.)

Estan demanant perdó? Estan sent jutjats? O estan fent travesses per l’Atlàntic en el seu veler?

SIS Ni es plantegen haver fet res malament. Ni s’ho plantegen.

(Pausa breu.)

Ara bé, que la gent es vacunés ens va estalviar d’enfonsar del tot l’economia. Perquè si tots haguessin fet com tu, hauríem rebentat els hospitals, ho tindríem tot barrat i ens hauríem quedat pelats com unes rates.

DOS El certificar també va permetre a molta gent poder tornar a fer vida normal després d’haver patit molt. Els va donar una sensació de seguretat. Va millorar la salut mental de molta gent.

Silenci.

UN Jo també vaig reclamar més inversió, més benestar i millorar el sistema assistencial… i pensava que la resta de la societat també ho estava reclamant… però un cop es va acabar —perquè t’agradin o no, les vacunes van minimitzar l’impacte del virus sobre la salut de tothom—, ningú no se’n recordava d’aquesta reclamació…

(Pausa breu.)

Ningú no se’n recordarà d’aquesta mancança fins que torni a passar alguna cosa semblant.

TRES es mira a CINC i fa un recompte de tothom.

TRES Un, dos, tres, quatre, cinc i sis.

(Pausa breu.)

El percentatge de vacunats al nostre país és del vuitanta-tres coma trenta-tres per cent. Exactament, cinc de cada sis.

(Pausa.)

Per tant, una de cada sis persones, no s’ha vacunat. Una de cada sis.

(Pausa breu.)

És curiós, no troben?

SIS Què insinues?

TRES La probabilitat de que es produeixi aquesta combinació fruit d’una selecció de sis persones a l’atzar és de dues de cada cinc vegades.

DOS Com ho saps que tots els altres estem vacunats?

TRES Ell ha dit que tenia el passaport caducat. Vostè i el número U ho han deixat ben clar. Jo puc confirmar que sí.

DOS Creus que no hem estat escollits a l’atzar?

QUATRE (A CINC.)

Si consideres que no s’ha de castigar a una persona que pensa diferent de la majoria, perquè has votat a favor d’expulsar-me?

(Pausa.)

CINC I la resta, per què ho han fet?

QUATRE Tu acabes de ser molt clara argumentant que un suposat pensament dissident també ha de tenir veu i cabuda en qualsevol grup de persones sense que se’l castigui.

(Pausa breu.)

Per això vull saber per quin motiu, fa uns minuts, has pensat que jo mereixia ser expulsada?

(Pausa.)

Per quin motiu?

(Pausa.)

CINC No ho sé.

DOS Li puc preguntar si està vacunada?

QUATRE Sí. Estic vacunada.

DOS Ha dit que es diu Laura, oi?

QUATRE Laura Lomas.

DOS li ofereix la mà.

DOS Cinta Pallach. Molt de gust.

QUATRE i DOS encaixen les mans.

SIS Ara resulta que podem dir els nostres noms?

DOS No l’han penalitzat per haver-ho fet.

SIS Acaben de posar a votació la seva continuïtat dins del grup.

DOS Perquè ha votat en contra a la primera pregunta, no pas perquè hagi dit el seu nom.

(Pausa.)

UN És veritat. En això sí que té raó. Som nosaltres els que hem decidit que estava prohibit parlar sobre la nostra identitat sense tenir la certesa de que estigués prohibit.

SIS Doncs si ha canviat d’opinió i creu que ella té tanta raó, per què no ens diu qui és i a què és dedica? Perquè a mesura que passen els minuts, més em sembla que vostè és un infiltrat del govern.

UN Jo no soc cap infiltrat. Em dic Salvador Peris.

(Pausa breu.)

I ara li tocaria a vostè dir el seu nom.

SIS Cap problema.

(Pausa breu.)

Ramon. Ramon Ros. I tampoc no tinc cap problema per explicar a què em dedico, cosa que vostè no ha fet.

UN Metge, investigador, escriptor ocasional i professor universitari.

SIS Déu n’hi do. Quants oficis, senyor professor.

UN A què es dedica vostè?

SIS Soc propietari de tres clubs nocturns, tot i que, abans que comencés aquesta merda de pandèmia, en tenia sis.

CINC Quina bonica competició de mascles.

SIS I anaven de conya. Sempre estaven plens. Eren un èxit. Donaven feina i felicitat a moltíssima gent.

TRES Hòstia…

SIS Passa alguna cosa, senyor TRES?

TRES No, no passa res.

SIS Et fa gràcia?

TRES (Amb riure nerviós.)

No, jo no he dit res.

SIS Et fa riure que estigui pendent de com repartiran els fons de rescat uns polítics que han estat incapaços de fotre res de bo durant tota la fotuda pandèmia?

(Pausa breu.)

Et fa gràcia que m’hagi d’arrossegar a diari renegociant préstecs per pagar les pèrdues d’aquests dos últims anys?

(Pausa breu.)

Et sembla graciós que hagi hagut de fer fora a desenes de treballadors?

TRES No! No em fa gràcia!

(Pausa breu.)

M’estic atabalant. No em semblava prudent donar tanta informació personal. Pensava que era molt més rigorós evaluar tots els efectes de la pandèmia només amb dades objectives.

(Pausa breu.)

Però si tots creuen que el que diu la número QUAT… vull dir, la Laura… és correcte, doncs…

(Pausa breu.)

Doncs ja està. Ho accepto. Em dic Gerard. Ja està.

(Pausa breu.)

Gerard. Bon dia.

SIS I bona hora.

Tots miren a CINC.

CINC Inés. Hola.

(Pausa.)

QUATRE (Assenyalant a cada persona que nombra.)

Inès, Gerard, Ramon, Salvador, Cinta i Laura.

DOS Ara ja ens hem presentat.

SIS Només ens hem dit el nom. A mi m’agradaria saber a què es dedica cadascú per saber qui som.

DOS La identitat personal no només la defineix el propi ofici. Per saber realment qui som, ens cal descobrir algunes coses més.

Sona un senyal acústic. ALERTA.